Charles, er det deg? Kom og se hva guttene har laget!
Katherine? Katherine!
-Charles! - Katherine!
- Den kom inn gjennom vinduet!
Er han borte? Far er her ...
Han blør, Charles. William har skåret seg.
Far er her nå ...
Norske tekster: Anne Cathrine Wollebæk
- Mr. Whicher? - Mrs. Piper, god aften.
- De var ikke i kirken? - Nei. Nei ...
- Skal De spasere tilbake til huset? - Ja.
Jeg håper De finner værelset tilfredsstillende?
Ja, takk. Håper jeg ikke forstyrrer Dem på noen måte.
På ingen måte. De sa jo at De kommer og går til uvanlige tider.
Det er vel uunngåelig med Deres arbeid.
- Vil De ha en kopp te? - Nei takk.
Bare kom inn!
Det er fremdeles ganske kjølig i luften. Våren lar vente på seg i år.
Men jeg så noen få blomster i hagen.
Det blir fint å se hva annet som fins der. Den er helt gjengrodd.
- De har ikke bodd her lenge? - Et halvt år. Jeg arvet huset av min bror.
Da min mann levde, leide vi et hus i Bow.
Da han døde, bodde jeg utenlands en stund.
Dette stedet så ikke ut da jeg overtok det.
- De har gjort en god jobb med det. - Det er bare hagen som gjenstår nå.
- Bruker De sukker, Mr. Whicher? - Ja. Takk.
Jeg kan hjelpe til, hvis De vil.
Med hagen. Jeg liker hagearbeid. Min far var gartner.
Så snilt av Dem, men bare hvis De har tid.
- Skal jeg åpne? - Ja takk.
God aften, Mr. Whicher. Kunne jeg få et ord med Dem?
Stig på.
- Hvem var det? - En gammel bekjent av meg.
- Mrs. Piper, husvertinnen. - God aften.
God aften. Bare bruk salongen, Mr. Whicher.
Det er dessverre ikke tent opp i peisen.
Vær så god og sitt.
Så De kjenner meg igjen?
Ja, vi møttes for noen år siden i innenriksdepartementet.
De underholdt oss med historier fra politiets arbeid i Londons gater.
Hva kan jeg gjøre for Dem, sir Edward?
Jeg har et problem i familien. Med min eneste sønn, Charles.
Han har bodd i India, men han vendte nylig hjem.
Han mener det fins en person som utgjør en fare -
- for ham og hans familie. Jeg vil at denne personen skal finnes.
Dette høres ut som en sak for politiet.
Jeg kan ikke gå til Scotland Yard. Mitt parti sitter ikke lenger i regjering.
Men jeg er fremdeles parlamentsmedlem.
Jeg kan ikke understreke nok hvor viktig det er at dette holdes strengt hemmelig.
Jeg er overrasket over at De kommer til meg, sir.
Jeg ble jo oppsagt fra politiet. De undertegnet oppsigelsesbrevet.
En vrien sak. De forstår nok at jeg som minister måtte følge de råd jeg fikk.
- Av politisjef Mayne? - Av de medisinske rådgiverne.
Det er lenge siden.
Jeg er jo her nå. Det må si Dem noe om min oppfatning av Deres evner.
- Takk. - Påtar De Dem saken?
Jeg ber Dem ikke om å bli innblandet i tvilsomme aktiviteter.
Nei da, sir. Men jeg trenger flere opplysninger.
Dette hendte på fredag, kaptein Shore?
- Midt på blanke formiddagen. - Og denne Jabour?
- Asim Jabour. - Hva vil han Dem?
Jeg bodde i India i tolv år. Jeg var i hæren, så gikk jeg over -
- til å drive med handel. For noen måneder siden var jeg litt indiskré.
- Hva sikter De til? - Spiller det noen rolle?
La oss si at det er noe jeg helst ser at min kone ikke får høre om.
Jabour presset penger av meg. Jeg gav ham litt.
Så kom han tilbake, ville ha mer. Jeg hadde bestemt meg for å forlate India.
Jeg hadde tjent godt, og ville at sønnene mine skulle gå på skole her.
Han var sjømann, sa De? Lascar, kalles ikke de indiske matrosene det?
Var han kledd som en matros?
- De må bare finne ham! - Og hvis jeg finner ham?
Katherine, ikke nå. Gå ovenpå med dem.
- Jeg vil si god natt. - Si god natt til bestefar.
- God natt, bestefar. - God natt, James. Og William.
Går det fint med deg? Tapre lille soldat.
Han lot oss få vite at han fins, så lar han oss vente i uvisshet.
- Katherine, ovenpå! - Unnskyld.
- God natt. - God natt.
Katherine kan bli temmelig engstelig.
Hun var til stede der under opprøret.
De forlot Deres bank da De ble klar over at noen fulgte etter Dem?
Ja.
Kan Jabour ha kjent til bankens beliggenhet?
Ja, på grunn av min innbetaling til ham.
- Kanskje noen bør holde vakt her? - Det klarer jeg selv!
Vil De ha honoraret på forhånd?
- Nei, sir. - Meld straks fra hvis De finner ham.
Min privatadresse. Ikke gå via Westminster. Gi meg daglige rapporter.
Charles er en bra mann. Han tjente dronning og fedreland i fem år.
Jeg dømmer ingen. Alle har vi svakheter, sir.
Er båtsmannen i nærheten?
Dere seilte fra Calcutta? Og dere anløp her på onsdag?
- Gjelder dette forsikringen? - Nei da, jeg er privatdetektiv.
Jeg leter etter en indisk matros som heter Asim Jabour.
Jeg vil gjerne se på mannskapslisten.
Tror ikke det er til stor hjelp. Ingen av dem kan skrive.
Vi skriver ned det de sier. Ofte oppgir de falskt navn.
Denne mannen er uvanlig. Høy til å være inder. Lyshudet.
Ham, ja. Vi har hatt en sånn her.
- Måtte piske ham mer enn en gang. - Hva kalte han seg?
- Karim. - Abdul Karim. Hvor er han nå?
- Aner ikke. - Han forsvant straks vi la til kai.
De tror gatene er belagt med gull, men de ender med å be om suppe i kirken.
Kan jeg få snakke med noen av de andre?
- Hva har 'n gjort? - Det er konfidensielt.
Håper han ender i galgen.
Snakker noen her engelsk?
Bortkasta tid.
Abdul Karim?
Jeg leter etter ham. Jeg vet at han var her.
- Han er borte. - Vet noen hvor han er?
Han har ikke problemer. Jeg skal hjelpe ham med noe.
Han sa at de skulle forlate skipet i London.
- Hvem er de? - Han og broren.
En gutt.
-Pratihinsa. -Pratihinsa!
Hva betyr det?
Det er en pub rett ved.
Hvis noen har opplysninger, kan dere finne meg der i kveld.
Jeg utlover belønning. Penger.
Han fyren ... Jeg kom på noe. Jeg oppdaget ham i passasjerfløyen.
To ganger, han snakket med noen. De får ikke gå nær passasjerene.
Med hvem?
Kan jeg få et ord med major Gilbraith? Eller Mrs. Gilbraith?
De er ute. Hva gjelder det?
Jeg har noen spørsmål angående reisen med Southern Star.
Om en barnepike eller guvernante som var med.
- Er hun fremdeles hos familien? - Hva er det?
- Dette er miss Khan, guvernanten. - Kan jeg få et ord med Dem?
Mitt navn er Whicher. Jeg forhører meg på vegne av en klient.
- Er De politimann? - Nei.
Vi skal straks gå, barn.
Jeg leter etter en mann. En matros på Southern Star, Abdul Karim.
Noen så visst Dem snakke med ham.
Nei, jeg har ingenting å gjøre med den slags mennesker.
Han hadde kanskje med seg en gutt.
Har De flere spørsmål, må De nok bli med oss ut.
Farvel.
Jeg må være forsiktig, Mr. Whicher.
Det er vanskelig å bli godtatt her. Tjenerne ser ned på meg allerede.
Jeg ber om tilgivelse hvis jeg har kompromittert Dem, miss Khan.
Jeg snakket faktisk med en matros, men det var bare som tidsfordriv.
Han hadde samme dialekt som meg. En stemme hjemmefra, forstår De?
Han hadde en gutt med seg. Vet De hvor de kan være?
Nei, kanskje i havneområdet.
Det er uvanlig at sjøfolkene beveger seg innover i byen.
Dette landet er ikke så gjestmildt innstilt til folk som dem.
Jeg måtte dra hit, jeg har vært hos majoren i mange år.
En mor gjør alt for å bli hos sitt barn.
Jeg må gå nå.
En ting til: Har De noen gang hørt ordet "pratihinsa" før?
Pratihinsa? Hvordan det?
En av matrosene sa det da jeg spurte hvorfor Karim var borte. Hva betyr det?
Det er vanskelig å oversette. Det handler om ære og om hevn ...
- Det er et farlig ord. Farvel. - Farvel, miss Khan.
Hva gjør De her?
Fader John, Jack Whicher. Husker De meg?
- Ja visst, inspektør Whicher. - Jeg forlot politiet for noen år siden.
Jaså? Hva kan jeg hjelpe Dem med?
Jeg ser etter en matros. Han heter Asim Jabour, men kalte seg Abdul Karim.
Ingen navn. Jeg må be Dem om å gå, Mr. Whicher.
Vi gir folk mat og klær.
Stiller senger til disposisjon, til de er sterke nok til å reise tilbake.
Forbrytelsen han har begått, kan ikke være større -
- enn det å måtte arbeide på et av disse skipene.
Han hadde en guttunge med seg, hans bror.
Hvis De ser dem, kan De nevne at jeg leter etter dem?
God ettermiddag, Mr. Whicher.
Jeg prøver også å hjelpe dem, ikke bare min klient.
De finner nok veien ut selv.
Hvor skal vi?
Kom, sir! Kom her!
- Hva er det? Er det pengene? - Nei, ingen penger.
Er det der han er? Abdul Karim?
Jeg fant 'n i vannet nå. Noen henter politiet.
- Hva er det? - Jeg kan ha funnet ham, sir.
Ja vel, hvor er han? Burde De ikke blitt hos ham?
Hvis det er ham, ligger han nå på likhuset i havneområdet.
Mrs. Johnson, min frakk, takk.
- Gud bedre, Whicher! - Politisjef Mayne.
Hva gjør De her? De arbeider vel ikke for ...
Ja visst, dere kjenner hverandre. Mr. Whicher bistår meg i en sak.
Jeg må ut en liten tur. Ha meg unnskyldt.
- De ser godt ut, Whicher. - Takk, i like måte.
- Hva er det, Edward? - Ingenting du trenger å tenke på.
Kan ingen andre gå? Handler dette om Charles og de barna?
Georgina! Kom, Whicher.
Det er ham. Det er Asim Jabour.
Såret i bakhodet er dypt. Han kan ha blitt drept og kastet i vannet.
Eller så var han bevisstløs da han havnet i vannet.
Takk, Mr. Whicher. Ikke helt som forventet. Hvor mye skylder jeg Dem?
Traff De ham i dag, kaptein Shore?
Prøvde han å oppsøke Dem? Sendte Dem en beskjed eller bad om et møte?
- Hva er det De antyder? - Bare spurte.
Vi ville ikke bedt Dem lete hvis vi visste hvor han var!
Hvorfor betalte De med bankremisse? Merkelig når det gjaldt utpressing.
Hva var det De egentlig betalte ham for, kaptein Shore?
Han brukte ordet "pratihinsa" om grunnen til at han var her.
Hva betyr det?
Kaptein Shore?
- Så var det barna. - Det holder!
De har fått pengene, de var lettjente. Dette er ikke Deres sak!
En mann er død. Det er min sak!
- Vi bør snakkes under fire øyne. - Vi er ikke ferdige med dette.
Jabour reiste sammen med sin bror. Han er trolig fremdeles der ute.
Herregud, huset! Man vet ikke hva de er i stand til.
Katherine! Katherine!
- Hvor er barna? - I seng. Hvordan det?
Charles!
Scotland Yard må få vite identiteten til liket.
- Kan De ikke snakke med Mayne? - Det går ikke.
Alt er bra, det har ikke vært noen her.
Er det Deres barn, kaptein Shore?
Er du nødt til å gråte?
Unnskyld.
Ikke lenge etter at jeg kom til India, så møtte jeg en pike. En indisk pike.
Forholdet skulle bare være midlertidig. Katherine kom, og vi giftet oss.
Men jeg sluttet ikke å treffe denne piken. Det er vanlig der. Eller det var det.
Etter opprøret var folk mye mer på vakt.
Etter Cawnpore fikk jeg nok av hæren. Jeg sluttet.
Vi flyttet opp i fjellene og startet et firma.
Katherine kan ikke få barn. Men piken, Zeenat heter hun, kunne det.
Vi bodde sammen som en familie, og så skulle vi tilbake til England.
Jeg sa til Zeenat at jeg ville ha med guttene, og ba henne bli med oss.
Hun ville ikke forlate India. Det var i orden at guttene ble med oss.
Hun var ikke så opptatt av dem, eller hva, Charles?
Hun var ikke den fødte mor. Hun var så skjødesløs.
Gav dem medikamenter så de ikke skulle plage henne.
Vi tilbød oss å kjøpe et hus til henne. Sende henne penger iblant.
Jeg visste at hun hadde brødre, jeg hadde truffet Jabour før.
Jeg antok at familien var informert, og at alt var i orden for dem.
- Men det var det visst ikke. - Brødrene kom hit for å hente barna?
Og hevne seg på meg.
Det er avgjørende at guttenes opphav forblir hemmelig.
Kommer dette ut, vil det kunne skade utsiktene deres.
- Og din karriere, far. Ikke glem det. - Jeg vil bare hjelpe deg, Charles.
Guttene kan passere som engelske. De selv trodde jo at de var mine?
Og det føles som om de er mine. De er mine. De er faktisk det.
- Var det alt? - Ja. Ja, sir.
Uansett hvem som myrdet Jabour, så vil broren anta at det var Dem.
- Og da vil han oppsøke Dem. - Finn ham! De vet hvor slike folk er.
- Ja, er De villig til å lete videre? - Ja. Men ingen flere løgner.
- Det er klart. - Jeg vil ha sannheten, fra alle her.
Katherine, du og guttene bør bo hos meg til dette er over.
- Charles? - Ja.
Hva er det nå, Mr. Whicher?
Beklager forstyrrelsen. Jeg har nyheter om de to matrosene.
Jeg fikk inntrykk av at De hadde sett dem?
- Jeg aner ikke hva De snakker om. - Den eldste broren er dessverre død.
Død?
Han ble funnet i elven i morges. Den yngre bør bli informert om det.
Og om at han selv er fare. For det er han. Er han her, fader John?
Nei, men ser jeg ham, skal jeg prøve å overtale ham til å møte Dem.
Jeg kommer tilbake i morgen.
Ingen fare. Jeg er en venn.
- Fader John sa kanskje hva jeg heter? - Nei! Gå, ellers dreper jeg deg!
Beklager det som skjedde med din bror.
- Jeg lover at morderen skal bli ... - Shore skal dø!
Han myrdet min bror! Han vanæret min søster!
Whicher!
Det går fint, det ser verre ut enn det er.
- Hva skjedde? Var det Roshan? - Heter han det?
Jeg trodde ikke at han var i stand til noe slikt.
Jeg må gi en beskjed til noen.
- Det skal jeg ordne. - Det haster.
- Har hans bror vært her? - Ja.
De kom for noen dager siden, men den eldste ville videre.
- Her er sykesøsteren. - Den beskjeden?
- Ja, selvfølgelig. - Mr. Whicher!
- De har gjort dette før. - Det har jeg. Ikke vær redd.
Jeg var i Krimkrigen. Jeg har sett atskillig verre ting.
Jeg hjelper til her noen ganger i uken. Jeg pleier ikke å være her så sent.
De har mistet mye blod. De må legge Dem og hvile.
- Jeg må dessverre gå. - Det ante meg.
- Whicher, jeg fikk beskjeden Deres. - Noen tegn til ham?
Nei. Ikke ennå.
Det tar sin tid å krysse hele London til fots. Han kjenner ikke byen.
Alle vinduslemmene er stengt.
Prøver han å bryte seg inn, vil jeg høre ham.
Det der er unødvendig.
Bare gå hvis De vil. Jeg bad Dem ikke komme.
Jeg må få en slutt på dette. Har De barn?
Nei.
Da forstår De ikke hvordan det er når noen prøver å ta dem.
De hører til hos meg. De skal få et bedre liv, hos meg.
Det virker underlig at moren gav dem fra seg så lett.
De forstår ingenting.
Vi var et av de første regimentene i Cawnpore etter massakren.
Inderne kastet spedbarn ned i brønner.
De satte fyr på en skolebygning med 20 barn. Barrikaderte alle dørene.
Prøvde barna å klatre ut av vinduene, ble de dratt ned.
Mens de skrek, og alt stod i brann.
Iblant lurer jeg på om det er årsaken til at Katherine ikke blir gravid.
Hun så for mye.
Hvorfor ble dere der, etter opprøret?
De ville ha sannheten?
Opprøret var vår feil.
Ødelegger man alt som betyr noe for folk, -
- så vil de slå tilbake før eller senere.
De aner ikke hvor glad jeg var i det landet.
Frihetsfølelsen jeg opplevde der ... Da jeg var ferdig med hæren.
Vi levde som kongelige oppe i åsene der.
Det var ingen der som dømte oss. Ingen som kunne kritisere noe.
Noen morgener våkner jeg og har vært der i drømmene mine.
Jeg ligger i sengen, med Zeenat ved siden av meg,
Den store, hvite sengen ...
Vinduene er åpne, og sjasminduften henger i luften ...
Kjøkkenet ...
Få litt lys her.
Ingen fare. Legg fra deg kniven.
Roshan? Bare gi den til meg.
- Whicher? - Det er trygt, han er ubevæpnet.
Herregud! Hva er det du gjør?
Gi meg noe å forbinde ham med!
Kaptein Shore! Kom igjen!
- Tilkall lege fort, ellers dør han! - Uaktuelt. Ingen må vite dette.
- De må kontakte Scotland Yard! - Nei! Da er vi ferdige.
- Jeg skjønner det! - Det var nødverge.
Absolutt ikke! De visste at han var ubevæpnet.
- Sir Edward? - Han burde ikke brutt seg inn.
Han hadde kniv. Charles' reaksjon er forståelig.
- Men vi må tilkalle lege. - Nei!
Kjenner De noen vi kan stole på?
En gutt er blitt skutt. Han er ille tilredt.
Jeg kan ikke si noe. De må bare stole på meg.
Hvor er han?
Mrs. Piper er sykesøster. Hun har erfaring med skuddskader.
Takk skal De ha.
Kulen må fjernes. Vi må koke vann. Og jeg trenger kluter.
Jeg har noen bandasjer selv.
Og jeg trenger lys, så mye som mulig.
Er alt i orden?
- Overlever han? - Det vet jeg ikke ennå.
- Kan De sitte hos ham? - Ja.
Takk. Vi er nedenunder hvis det er noe.
Hvordan er sjansene?
Kulen rammet hverken hjertet eller lungene.
Men åndedrettet er anstrengt. Han bør sitte. Har De en pute til?
- Hva gjør De her inne? - Vi trengte en pute til.
- Mrs. Piper? - Charlotte.
Charlotte, kan De bli her med ham?
- Selvsagt. - Han må ikke være alene.
Jeg skal ikke gå fra ham.
- Jeg må snakke med miss Khan. - Hun er borte.
Tjenestepiken oppdaget nettopp at hun er dratt.
Tingene hennes er borte. Hva vet De om henne?
Hvor lenge har hun arbeidet her?
Hun begynte rett før de seilte hjem. Hvordan det? Jeg ser om noe er borte.
Hun har ikke tatt noe. Ikke herfra.
- Ja? - Jeg må snakke med Mrs. Shore.
Vent, De kan ikke bare brase inn!
- Mr. Whicher? - Hvor er barna?
Der inne! Hva er det?
Mr. Whicher?
Å nei!
- Nei ... Dette er umulig. - Hvor kan de være hen?
Mrs. Shore? Er det noe annet sted de kan være?
Hva er det som står på? Mr. Whicher?
- Barna er borte. - De er nok i huset et sted.
Samle sammen tjenerstaben så vi kan lete gjennom huset.
Ingen må røre dørene eller vinduene.
- Ikke før jeg har fått sett på dem. - Huset er sikkert.
Bare si det. Vi må tilkalle sir Edward og Deres sønn.
Hvem har vært ute i dag?
- Kokkepiken er vel den eneste ... - Undersøk om hun har vært ute.
- Hun har ikke vært ute. - Takk.
Ut på kjøkkenet!
Når så De barna sist, Mrs. Shore?
Før jeg la meg, rundt klokken ti.
Jeg trodde at vi var trygge her.
Gud, Charles ... Han kommer til å klandre meg for dette.
For dette også.
Mr. Whicher!
- Noen har brutt seg inn her? - Ja.
Haspen er gammel, og treet er morkent.
Georgina!
Umulig. De må være her!
Nei, noen har brutt seg inn av vinduet i spisestuen.
De forlot huset via bakdøren.
Skulle ønske jeg hadde hørt ham. Inderen dere snakker om.
- Det kan ikke være ham. - Det er noe jeg må si Dem.
Zeenat er i London, jeg har snakket med henne.
Hun arbeidet som guvernante for en annen familie.
Da jeg oppsøkte henne i dag, var hun borte. Hun må ha sett oss.
- Sett at vi tok barna med hit. - Når skjønte De dette?
Jeg så et fotografi på soverommet til guttene.
- De sa ingenting? - Ville ikke at hun også skulle dø!
- Hvem tror De at De er? - De har elendig dømmekraft!
Dette er grunnen til at De ble kastet ut av politiet!
Jeg har mistet guttene!
Hvis de er hos moren, har de det bra.
- Jeg går til havnen. - Du kan ikke spørre etter en som henne!
- Jeg kan dra dit. - Ellers takk.
Jeg vet hvordan både hun og barna ser ut.
Jeg har ingen andre å vende meg til.
Cadogan er det neste skipet som skal til India?
Ja, i morgen klokken tre.
Jeg leter etter en dame som reiser med to barn.
- Ingen barn er registrert her. - Sikker?
Jeg gikk gjennom listen tidligere. Det er 24 passasjerer, ingen barn.
- Har De sett denne damen? - Dessverre.
- Sikker? - Ja.
Har De sett denne damen?
Unnskyld meg, har De sett denne damen?
Ingenting.
Det er usannsynlig at hun skulle prøve å komme med et skip.
Vi bør spre signalementene til alle politistasjonene.
Nei, da blir det straks stilt spørsmål. Det kommer pressen for øre ...
Vi må det, ikke sant? Vi vil jo ha dem tilbake, selv om sannheten kommer ut.
Jeg forstår ikke? Du er jo glad i dem, far?
- Selvsagt. - Det er ikke poenget her.
Hvordan kan du si det?
Sir Edward tillater ikke at hans gode navn og rykte blir tilsmusset.
Da ødelegges karrieren. Alt han har arbeidet for ...
- Jeg tillater det ikke! - Det er mitt kjøtt og blod.
- Hvordan har han det? - Som før.
Beklager at jeg lot deg være her hele dagen.
Det gikk fint. De kom med mat til meg.
Du må dra hjem, hvile deg.
Du er utslitt.
Jeg hadde en sønn. Han het Jonathan.
Etter at han ble født, ble min kone svært nedstemt.
Jeg skjønte ikke hvorfor. Det gjorde nok ikke hun heller.
Hun var en flott pike. Jeg prøvde å gjøre henne lykkelig.
Jeg burde anstrengt meg mer.
Men jeg var ny i politiet da, og jeg ville imponere de andre.
Jeg ville skape oss et bedre liv.
En kveld jeg kom hjem, var de ikke der.
Jeg ventet på dem.
Så gikk jeg ut og lette etter dem.
Det er så rart ... Man tror man vil finne dem.
At noe vil lede deg til dem. Kjærligheten, kanskje.
Noen av kollegene mine fra politiet hjalp meg å lete.
De fant henne på jernbanesporet.
Gutten ...
Han ble ikke truffet av toget, men fallet må ha tatt livet av ham ...
- Jeg beklager. - Nei.
- Det var bare denne letingen som ... - Jeg forstår.
Dette går bra.
Jeg vil ikke lage problemer. Jeg vil bare ha barna mine.
Barna? Men de er ikke her.
Ikke lyv! I hvilket rom er de?
Det er mine barn, uansett hva de sier.
- Mrs. Shore, det er ingen fare. - Hvor er mine barn, Katherine?
De forsvant fra besteforeldrenes hus i går. Vi trodde du hadde tatt dem.
- Roshan ... - Nei, det var ikke ham.
Zeenat, han er skadet. Han ligger tvers over gangen her.
- Hva? - Bli med meg.
Pulsen er sterk nå. Jeg tror han vil klare seg.
- Si hvor barna er, ellers ... - Det vet hun ikke. Legg ned våpenet.
- Hva i all verden? - Hvor er barna mine, Zeenat?
- Du stjal dem fra meg! - Hvem har dem?
- Sa du at han kunne ta barna? - Nei. Sa han det?
Jeg ante ikke at han skulle forlate India!
Da jeg skjønte det, låste han meg inne i kjelleren.
- Stemmer dette? - Du sendte brødrene dine etter meg!
Jeg kunne ikke stoppe dem. Du vanæret meg. Du vet hva det betyr.
- Jeg skyter! Si hvor de er! - Hun vet ikke.
Du vet hva de gjør med kvinner i lands- byen, hvis ektemannen forlater dem?
Brydde du deg ikke om det? Asim ville at jeg skulle leve i skjul.
- Ønsket du en slik skjebne for meg? - Ektemann? Er dere gift?
- Nei. - Jo!
- Det var ingen vielse. - Han tryglet far om min hånd.
Du stod der foran alle de menneskene, foran Allah, og avgav et løfte.
Tror du far ville latt meg gå til deg ellers, som en prostituert?
Du elsket meg.
Du elsker meg.
Hvor er barna mine, Zeenat?
Da hun kom fra England, fikk hun bo sammen med oss.
Og så fikk hun dele våre barn med oss.
Men dette er takken?
Ja vel, da vet jeg det. Du har ingen ære.
Du er uhederlig. Du er en løgner og en kujon.
Charles! Vent!
Du kan ikke sikte på forsvarsløse damer!
Jeg skulle ikke løsne skudd.
Jeg trodde ikke jeg kunne føle mer skam på dine vegne.
- Jeg tror din skam er bunnløs. - Hvem andre kan ha tatt barna?
- En bror til? - Nei!
Da ville hun ha sagt det til meg! Selv etter alt dette.
Katherine ville det, men det var jeg som tok barna.
Det var jeg som sperret henne inne i kjelleren.
Det blir jeg straffet for nå.
Jeg blir straffet for det nå.
Jeg har tenkt litt på hvem som kan ha tatt barna ut av huset ubemerket.
De stakkars små er sikkert livredde. Og forvirret.
Ja.
Har De sett dette?
De hadde det bedre i India, Det er der de hører til.
Kanskje vedkommende som tok dem, mente at det var det beste for dem.
De har en mor som er glad i dem. Som har risikert livet for deres skyld.
- Vi må gå til politiet. - Men vi kan ikke det!
Det trengs ikke, jeg vet hvor barna er. Det var jeg som bortførte dem.
Mrs. Johnson kjenner en dame som kunne ta dem med til India.
Til et hjem for foreldreløse. Der det er mange barn som dem.
Jeg skrev mange ganger og bad deg om ikke å ta dem med hit.
De hører ikke hjemme i denne familien. De ser kanskje hvite ut nå, -
- men hva med om ti år? Du og Katherine kan fremdeles få barn.
Og hvilken byrde ville ikke guttene blitt for dere da?
Hvor er barnebarna mine, Georgina?
Hun tar dem med til Frankrike først. De tar toget til Dover.
Når?
Syv.
James! William!
William! James! Kom her!
- James! William! - Mamma!
Guttene mine!
Gutter ...
Hvis du vil dra til India, skal du få en månedlig sum.
Du trenger ikke dra tilbake til landsbyen.
Du kan skrive til guttene når du vil.
Tror du virkelig at du kan kjøpe guttene av meg etter alt dette?
Nei. Nei, men vi må finne en måte å legge dette bak oss på.
For guttenes skyld. Gå videre i livet.
Det er ikke mulig, ikke ennå.
Det ligger et lik på likhuset, og en skadet mann ovenpå.
Charles, du må bli med meg til Scotland Yard.
Det kan du ikke mene? Jeg drepte ikke Asim Jabour.
Da kan du forsvare deg. Du vil bli siktet for visse forhold.
- Vi står ikke over loven. - Far!
Han må stå til ansvar for det han har gjort.
Ved Gud, jeg har gjort noen tabber. Hadde du bare hatt større tillit til meg.
Sendt meg penger da jeg trengte det. Firmaet var ikke ferdig!
- Jeg kunne begynt på nytt. - Og mislyktes igjen.
Det er vel slik du ser på meg? Som en fiasko.
Ta farvel med guttene. Vi går til politiet sammen.
Unnskyld meg, men Roshan er våken nå.
- Skulderen ... Beklager. - Det er ingen fare. Det går fint.
Kaptein Shore kommer til å bli arrestert for det han gjorde mot deg.
Han er mistenkt for å ha drept din bror. Rettferdigheten vil skje fyllest.
Mr. Whicher ...
- Charles drepte ikke Asim. - Hvorfor sier du det?
Jeg møtte dem ved havnen. Det var den kvelden vi skulle ta guttene.
Asim sa noe, og så skjønte jeg at han ville drepe Charles.
Pratihinsa.
Vi kranglet. Asim filleristet meg. Roshan ville stanse ham.
Jeg vet ikke hvor karene kom fra. En slo til Asim.
De andre ville ta Roshan, men han unnslapp.
Jeg gjemte meg. De tok pengene og amuletten til Asim.
Den han alltid gikk med rundt halsen, og så dyttet de ham uti vannet.
Jeg gjenkjente en av karene fra skipet.
- Kan du beskrive ham? - Han hadde rødt hår.
- Scotland Yard! - Sir Edward!
Jeg skal sørge for at han blir arrestert. Kanskje du slipper å vitne.
- Du burde gått til politiet straks. - Hvordan kunne jeg det?
Vi ønsket ikke at noe av dette skulle skje.
Da var det bare skytingen ...
Jeg tilgir det.
Jeg tilgir ham det.
Han vil bare det samme som jeg. Ikke noe mer.
Jeg burde ikke tvunget ham til å dra hjem. Da firmaet gikk under, -
- sa jeg at jeg ville dra hjem alene om nødvendig.
Jeg truet ham med skandalisering.
Jeg ville bare begynne med blanke ark igjen.
Uten henne.
Muligheten til å være en normal familie.
Det er forståelig.
Men nå har jeg mistet alt.
Tror De på et liv etter døden, Mr. Whicher?
Jeg skulle ønske det.
Politiet har siktet skipets snekker. De fant våpenet han slo Asim med.
De fant denne. Kan du identifisere den?
Asim.
Jeg burde forsøkt å redde ham.
Ropt på hjelp. Jeg burde gjort mer, men jeg ble for redd.
Ingenting av dette er din feil.
Ikke ha skyldfølelse, det blir i så fall en tung bør.
Takk, Mr. Whicher. For alt.
Jeg vil aldri glemme din godhet.
Hallo. Skal du hjelpe til i kirken?
Ja, i noen timer. Pengene ligger der du la dem.
Jeg ble ikke innblandet i slike tvil- somme handlinger for å tjene på det.
Nei da, det vet jeg jo. Men siden jeg fikk betalt, så ...
Mrs. Piper, hvis du helst vil at jeg flytter ut ...
Så forstår jeg det.
Du må gjøre som du vil.
Dere skal nå dra ut på et veldig spennende eventyr.
Jeg er så glad i dere ...
Kom igjen, gutter.
- Ha det, bestefar! - Får jeg noen gang se dem igjen?
Jeg skal betale for skolegangen. Charles skal besøke dem.
Senere kan de selv bestemme hvor de vil bo.
De har sett oss på vårt verste, Mr. Whicher.
Dette har vært vanskelig for alle.
De tok feil om politisjef Mayne. Han snakket alltid så pent om Dem.
Etter saken i Wiltshire mente han at De kunne komme tilbake.
Få en ny sjanse. Det var jeg ... Jeg trengte en syndebukk.
Det gjør myndighetene alltid.
Kom innom på mandag, så skal vi se om De ikke kan få stillingen tilbake.
Politiet trenger folk som Dem.
Nei takk, sir. Jeg arbeider best alene.
Takk, Charlotte.
Overlevere.